Opiši zadnju osobu s kojom si bila u vezi. -On je bio samotnjak.
On... Nije bio očigledan izbor.
Morao se prepustiti da bude voljen.
Pokušali smo. Nije uspjelo.
Da ti je pas bolestan i da mu moraju odstraniti prednje noge da bi preživio,
bi li pristala na operaciju ili bi dala uspavati psa? -Operacija.
Što bi te privuklo potencijalnom partneru? -Stvari koje on voli.
Stvari koje on želi biti. Bilo da on voli palačinke ili pečeni kruh.
Bi li pomogla nekome koga voliš da okonča svoj život ako je tako odlučio?
Jesi li dobro, Zoe? -Da.
Samo... Čudno je ovo raditi nakon što sam tako drugo surađivala s tobom.
Bi li se bolje osjećala da odem? -Ne. U redu je.
Mislim da ne znam.
Moj odgovor je, nisam sigurna. -Što želiš da tvoj partner vidi u tebi?
Nakon što smo odradili Stroj, naša veza se potpuno promijenila.
Način na koji gledamo jedno drugo i kako će nam biti u budućnosti.
Imali smo rezultat 81 na Stroju.
I da bi dobili konačan odgovor, ne, uspjet će.
U laboratoriju za veze, glavni dizajner Cole Ainsley
radi revolucionarne stvari u području tehnologije umjetne inteligencije
već gotovo 15 godina. -Jedna od najvažnijih stvari u
našem iskustvu kao ljudi je veza. Uvijek tražimo vezu.
Kad je upravni odbor uvidio da su sintetički partneri sljedeće veliko
područje rasta, angažirali su Ainsleyja da vodi novi ogranak tvrtke.
Nemam nikakve veze s farmaceutskom stranom posla. Usredotočen sam
samo na sintetički laboratorij. -Ovo je kao neka vrsta istraživanja za vas?
Ovo je super ako želite obrezati živicu. Mene ne zanima čišćenje klupe
nego s kim ću sjediti na toj klupi. Želja mi je stvoriti
sintetičke ljude koji će nam postati partneri.
Naposljetku, zamisao je da ste sigurni, da će ta veza trajati,
da neće...
Da vas neće ostaviti, to je meni bitno.
Misija laboratorija je poboljšanje života kroz bolje veze.
Spreman je za još. -Tako je.
Mi smo najbrže rastuća tvrtka na tržištu ljudskih veza.
Imamo tri odjela. Stroj, Farmacija,
i naš najnoviji pogon, Sintetički partneri.
Nadgledam cijeli laboratorij i vodim odjel Stroj.
U Stroju procjenjujemo samce ili parove. Samcima u bazi podataka
tražimo najbolje podudaranje. Stroj pokaže broj, 40%, 60%.
Vjerojatno da će dvoje ljudi ostati zajedno u sretnoj i dugoj vezi.
Savršeno za parove poput vas koje zanima trebaju li napraviti sljedeći korak.
Ali brojevi ne lažu. Imamo dokumentiranu točnost preko 90%.
Ali volimo reći da budućnost nije u našim računalima. Ona se nalazi u vama.
Iskreno odgovorite. Samo to trebate napraviti.
Rezultat nam je bio 81. -Laku noć. -Laku noć.
I da bi dobili konačan odgovor, ne, uspjet će.
Bok. -Hej.
Jesi li za malo kofeina? -Da. Savršen trenutak. Hvala.
Puno si napredovao. -Njegov bio sustav za probavu hrane je spreman.
Siguran sam da će biti spreman za tehnološku izložbu.
Mogu li razgovarati s njim? -Još nismo došli do toga.
Misliš li da će gledati na svijet kao i ti? Pošto si ga ti dizajnirao?
Oprosti. To je osobna stvar. Žao mi je.
Ne. Ne, u redu je. Sjedni. Želim ti nešto pokazati.
Dao sam im nešto što se zove emocionalni paketi.
Stvarna pamćenja o emocionalnim događajima.
Pogledaj mu sintetičke mišiće lica i njegovo držanje, način na koji govori.
S emocijama krećemo sa fizičkim i gradimo iznutra, vidiš?
Daj mu trenutak.
Hoće li biti drugačije ići naprijed?
Hoće... Hoće li ona ponovno varati?
Postoji li način da dođem više? Mora postojati način da dođem do toga.
Mora postojati razlog da imam nade.
Hoću li je mrziti?
Mrzim li je?
Hoće li me ovo ikada proći?
S kim razgovara?
To je razgovor koji sam imao sa Strojem.
Emma i ja smo imali jako nizak rezultat. I nikad se nismo oporavili od toga.
Sjećanje pomaže stvoriti njegovu emocionalnu infrastrukturu.
Na kraju ćemo obrisati pamćenje, ali će infrastruktura ostati.
Na vrlo stvaran način učimo ga kako osjećati.
Žao mi je. Nisam to znala. -U redu je. To su samo brojevi.
Obrasci aktivacije. Sliče pravim emocijama.
On je stvarno nevjerojatan. Nitko više neće osjećati samoću ili takvu bol.
Emma zove. Moram ići.
Cole?
Da. -Vidimo se sutra, može?
Dobro. -Dobro. Dobro.
Vidiš? Sad je sve došlo na svoje mjesto. Vidi. -Večeras spavam u šatoru.
Super. Sjećaš se kad smo prije išli kampirati?
Da. -Nismo imali balone. -Da. -Idući put bi trebali uzeti balone.
Imaš li crnu? -Da, tu je crna. Dobra je ili je predebela? -Dobra je.
Ovo si ranije nacrtao?
Jako je dobra. Stvarno je dobra. Jesi li je upravo nacrtao? -Da.
Art Week je otkazao kao i Raw Vision.
Gdje si ovo pronašla? -Bila je u podrumu.
Mislila sam je iskoristiti za nešto.
Za neku izložbu. Je li to u redu? -Da, naravno.
Dizajnirao sam je kad smo se rastali. Za ljude koji ne žele sami spavati.
Barem nešto dobro. -Od toga što smo se rastali? -Da. -Još uvijek
ima tjelesnu toplinu. Nevjerojatno. Ali ima ograničenu funkcionalnost.
Samo nekoliko obrazaca disanja, to je sve. Naivno od mene.
Mislim da je pomogla da neki ljudi nisu usamljeni noću. -Malo jezivo.
Spavati sam je jezivije. Ne, spavanje s njom je vjerojatno prilično jezivo.
Hvala ti što si došao večeras. Lijepo od tebe. -Ne bih to propustio.
Svidjelo mi se. Mislim da je bilo dobro. Jako, jako dobro. -Hvala.
Mislim da je izložba bila dobra. -Hvala.
Gledaj, mogao bih...
Mogao bih otići ili ostati.
Počela sam se viđati s nekime.
Pokušavam s tim. Samo pokušavam. -Da.
Moram krenuti sutra rano ujutro. -Zašto se malo ne odmoriš od posla?
Želim da imaš vremena za sebe. Možda da pronađeš nekoga.
Imamo puno posla. Dolazi tehnološka izložba. Uprava želi da svi
voditelji pokažu svoj rad. -Jasno mi je. Znam, ali uvijek radiš.
Ali dobro mi je. Dobro sam. -Jesi li? -Da.
Stvarno sam dobro. -Mislim da nisi. -Ne, dobro sam.
Nemoj to koristiti...
Nemoj to koristiti, može? Mislim da će mi trebati natrag. -Stvarno? -Da.
U redu. -Samo za stari... Ja sam je napravio. Vidimo se kasnije.
Stroj vam je pronašao 3 nova podudaranja
Zoe.
Pijem kavu. Hoćeš i ti? -Ne, hvala. Ne pijem kavu.
Barem nešto imamo zajedničko.
Kad si pušten u rad? -Jutros. Istraživao sam, čitao.
Tvoja koža je...
Mekša od moje.
Oprosti.
Cole želi da odmah krenem sa socijalizacijom.
Pitao sam ga mogu li naučiti plesati.
Dobra ideja. Ali možda bi trebali krenuti s onim što si čitao.
U redu. Učinimo to.
Tvoje šanse za uspješnu vezu su 75%.
Čestitam.
Mislim da ne možemo pomoći ljudskim bićima da iznevjere jedni
druge u vezama. Možemo pokušati, ali ne možemo tome pomoći.
Sintetički ljudi će vas moći razumjeti.
Pročitati vaše osjećaje i emocionalne potrebe.
I sad ti ideš. -U redu. Ovako? Dobro.
I onda? -I onda idemo...
Zatim isto i vratimo se. Tako idu pokreti nogama.
Dobro. -I pokušaj ne gledati dolje. Pokušaj je gledati u oči.
Plešeš s predivnom ženom. -Predivnom, da. -Romantično je.
Zatim se možemo okrenuti, u smjeru kazaljke na satu. Ovako, vidiš? -Da.
Gledaj. U redu, Zoe. Što kažeš na Freda Astairea?
Jako je dobar. -Ovdje.
Željela sam te nešto pitati. Misliš li da me Stroj može procijeniti?
U redu. -Da? -Naravno, možemo ga pripremiti.
Dobro. -Dobro.
Pozovi je na ples.
Zoe, jesi li za ples?
Da.
U redu, gledam u predivnu damu. -Da, lijepo. -Da? -Da.
U redu. -Lijepo je.
Što želiš da tvoj partner vidi u tebi?
Željela bih...
Željela bih da vidi stvari koje drugi ne vide.
Što ne bi željela da tvoj partner zna o tebi?
Prije sam bila debela. Jako debela.
Toliko debela da sam bila nevidljiva za druge.
I... Još uvijek imam problema s hranom.
Ali voljela bih da on to ne zna.
Jesi li dobro, Zoe? -Da. Lakše je biti s druge strane.
Uskladi našu kompatibilnost. -Trenutak, molim.
Tvoje šanse za uspješnu vezu s tom osobom su nula posto.
Postoji li razlog zbog kojeg je postotak toliko nizak?
Između vas je fundamentalna nekompatibilnost.
Dobro si? -Jesam. -Dobro se osjećaš? -Da.
Samo sam želio provjeriti. Ponekad nakon procjene ljudi se znaju osjećati čudno.
Posve sam dobro. Trebalo mi je malo zraka. To je sve.
Sigurna si? -Da, u redu je.
A što ti radiš? -Radim s Ashom. Ima jako puno posla. -U redu.
Laku noć. -Vidimo se sutra. -Vidimo se sutra. -Srest ćemo se tu.
Da. -Želim ti ugodnu noć. -Također.
Razina serotonina se povećava 30%.
Što je ovo? -Dio kliničkog ispitivanja novog lijeka.
Benzomorphodone. Prodavat će ga kao Benysol.
Što liječi? -Ništa. Kad ga uzmeš s drugom osobom
pokreće točan slijed hormona i neurotransmitera
koji rade kad se zaljubljuješ. Nije euforija ili lijekovi za promjenu
raspoloženja kakvi se sada prodaju. Ovo je potpuno novo i posve drugačije.
Taj par je u braku 35 godina, ali Benysol im omogućava da
osjete nešto što nitko ne može osjetiti više od jedanput.
Zaljubljivanje kao prvi put.
Taj trenutak je u svakoj tableti.
Bi li ti...
Bi li uzela taj lijek sa mnom?
Želio bih da budemo par. -Ash, to što osjećaš je program.
Nule i jedinice. Strojevi nemaju osjećaje kao i ljudi.
Da.
Mislim da tvoja socijalizacija ne treba samo biti u laboratoriju.
Čini se potpuno opušten.
Da. Samo polako.
Ovo ide jako dobro.
Mislim da pokušava pričati francuski.
Drago mi je da si došao večeras. -I meni.
Nadala sam se da bi dolje mogli popiti piće. -Što je dolje?
Dođi.
Želim ti nešto pokazati. -Što je to?
Robotski bordel.
Pronašla sam ga jer me zanimalo kako drugi ljudi koriste sintetiku.
Nikad nisam znao da je ovo tu dolje. -Mislila sam da će ti se svidjeti.
Legalno je jer ne plaćaš da budeš sa stvarnom osobom.
To je Jewels. Ima najnapredniji operativni sustav.
Mogu ti aktivirati jednu ako želiš. -Molim? -Jewels je zauzeta.
Ali bilo koja od njih će razgovarati s tobom kako želiš, radit će ti što želiš.
Odvest će te na mjesta gdje nikada nisi bio. -Zna li što joj radite?
Ona? Uskoro će biti deaktivirana.
Nije zabrinuta, ne boji se i ništa slično.
Ali svejedno možeš biti s njom nekoliko trenutaka prije njezina uništenja
ako te to pali. Zato što ona ne postoji.
Cole. Cole, čekaj.
Čekaj. Jako mi je žao. Nisam te zbog toga dovela.
Znam, znam. -Znaš, neki dan...
Nakon što me Stroj procijenio, učinila sam nešto.
Provjerila sam jesmo li nas dvoje kompatibilni. -Zoe. -Bila je nula.
Mislila sam da to nema smisla.
Zbog onoga što osjećam.
Cijelo vrijeme se pitam misliš li ti na mene.
Zoe.
Nije... nije tako.
Samo sam mislila...
Da i ti možda to osjećaš.
Moram ti nešto pokazati.
Zašto si me doveo kući? -Želio sam o nečemu pričati s tobom.
Imaš ključeve moga stana? -Imam komplet, da.
Što je ovo, Cole? -Uđi.
Dođi sjedni. Želim ti objasniti.
Sjedni.
Vjeruješ mi, zar ne? -Vjerujem. -Dobro.
Jesi li ikada tražila sebe na internetu?
Jesam. Kad sam bila mlađa. -Ali nisi u zadnjih nekoliko mjeseci?
Nisam. Zašto? -Možda će te iznenaditi da nema puno toga za pronaći.
Ništa o tome da si ranije primljena na fakultet ili...
Nema članka da si primljena za voditeljicu Strojnog odjela.
Nema ničega o tome tko si.
Zašto imaš ključeve moga stana? -Stan pripada laboratoriju.
Ja sam ga iznajmio prije samo nekoliko mjeseci.
O čemu pričaš? -Pitaš li se ikada zašto nema hrane u tvom hladnjaku?
Zašto je sve unutra tako novo?
Ovo neće biti lako za reći i zvučat će pomalo ludo,
ti ne nadgledaš Sintetički odjel u laboratoriju.
Ti si njegovo stvorenje.
Razlog zbog kojeg si imala 0% sa mnom je što je Stroj vidio da si sintetička.
Zašto bi mi to rekao? -To je bio test.
Da vidim kako će se ljudi povezivati s tobom, ako će se povezivati.
Da vidim kako će Ash reagirati na tebe. Da vidim hoće li itko skužiti razliku.
Idi i pogledaj u zrcalo. Pogledaj u svoje oči jako blizu i vidjet ćeš.
Vidjet ćeš.
U pogonu si samo dva mjeseca.
O, moj Bože. -Žao mi je, Zoe.
Trebao sam ti prije reći.
Zoe.
Iskreno, pomalo sam ljubomoran. -Zašto? -Ti si ljudsko biće.
Ali to je laž. -Za mene nije.
Pročitao sam da znaš kad si zaljubljen jer ne možeš zaspati.
Zato što je tvoja stvarnost bolja od snova. -Zvuči poput Freuda.
Dr. Seuss.
Zoe.
To je bila greška.
Trebao sam ti reći puno ranije.
Nisam imao pojma da ćeš se ovako razviti.
Jesam li dizajnirana da gajim osjećaje prema tebi? -Ne.
Ne. Imaš tendencije kao drugi ljudi, to je sve.
Hoćeš li me sada deaktivirati? -Neću. To nije ono što želiš, zar ne?
Znaš... ovo je moj život.
Shvatila sam da nikad nisam napravila ništa stvarno.
Nikad nisam ostala kasno u izlasku s djevojkama.
Nikad nisam pričala na telefonu s dečkom.
Nikad nisam nanijela parfem.
Želio bih ti pokazati neke od stvari koje si napravila. U redu?
Počela sam ovdje kad sam imala 15. Bila sam pretila, prestravljena.
Ali to je kao i sva sjećanja koja si dao Ashu.
To se nije dogodilo.
Dogodila su se. Imala si prava emocionalna iskustva.
To kako spremaš ta sjećanja ili kako ih se sjećaš ne čini ih manje stvarnima.
Što se još dogodilo ovdje? -Sanjarenje.
Učenje za vrijeme lijepih dana. Jedanput sam napisala
cijeli rad na laptopu ispod tog drveta. -Stvarno? -Da.
Sjela bih tu i pitala se
kako će ispasti stvari za mene.
Zamišljala sve mogućnosti što mogu postati.
Mrzila sam školu jer sam se uvijek osjećala da sam jedna od mnogih.
Mogu razumjeti taj osjećaj ili osjećaj samoće među ljudima. -Da.
Neki ljudi dostignu vrhunac ondje. Budu najpopularniji u školi, a ostatak
života budu obični i prosječni. -Kao da se ističu. -Štreberi.
I ja sam se tako osjećao. -Kao štreber? -Ne. Rekao sam da sam se tako osjećao.
Nisam mislio da si bila štreberica. -Ne, samo sam... -Štreber! Ta riječ je pomalo
okrutna. Osjećam da se ne uklapam. Štreber! Nisam štreber. Ne uklapam se.
Gospođice, imam pitanje. O kojim tjelesnim funkcijama ćemo danas učiti?
Ova stvarčica. To je mali devin papak.
Mislim da se tako neće ništa razmnožavati.
Spermatozoid ide u devin papak.
Ide unutra. -Nastavi. -Stvara drugo ljudsko biće.
Vrlo lako. To je priča o čovječanstvu.
Bila si jako temeljita, nemam nikakvih pitanja. Pokrila si sva područja.
Ne smijete biti ovdje. -Oprostite. -Ispričavamo se.
Tako je.
To je privatna istraživačka knjižnica. Nije otvorena za postdiplomce.
Lijepa je. -Da. I lijepo miriše.
Miriši na staro. -Ima jako stari... -Poput stare bake. -Poput stare bake?
Tako je.
Kakva je bila osoba čija pamćenja imam?
Nije od samo jedne osobe. Bilo ih je nekoliko. Uglavnom studenti.
Ima li ičega iz tvoje prošlosti u meni?
Išta iz onoga što se dogodilo s Emmom? -Ne.
Zamisao je bila da budeš potpuno svoja.
Da imaš vlastite misli i nade, mane.
Ja nemam nikakve mane. -Ne, naravno. Ti nemaš nikakve mane.
Kao ni nade i misli.
Nikad nisi odgovorio na moje pitanje.
O tome misliš li ikada na mene.
Naravno da mislim.
Ali ne mogu zaboraviti neke stvari koje sam vidio kod tebe na početku.
Na neki način ostajem u čudu kad vidim što si postala.
Da.
Svi prolaze ovuda.
Prije sam ih znala gledati cijelo vrijeme.
Kako dolaze i odlaze, i čekaju osobu koju vole.
Ali ništa od toga nije bilo stvarno.
Nikad nisam vidjela te ljude. Nikad nisam bila ovdje.
Tko će voljeti nekoga tko nije stvaran?
Zoe, ne smiješ tako misliti.
Što mi se događa?
Zašto nema suza u mojim očima? -Neće biti suza.
Kad smo te dizajnirali, nismo zamišljali da će tvoj emocionalni
život prolaziti kroz uspone i padove. Nismo to očekivali.
Razlog zbog kojeg ne možeš plakati je što tvoje tijelo doslovno
ne može proizvesti suze. Znam da to nije pošteno. Žao mi je.
Žao mi je.
Sad idem gore.
Idem ja. Bok.
Hej. -Hej.
Gdje ste bili? -Samo smo razgovarali.
Čitao sam da su uredske veze put do slomljenog srca.
Hoćete li vas dvoje biti par?
Ne znam.
Da.
Želite vidjeti budućnost? Možete je pronaći na našem paviljonu.
Još jedan ondje nasuprot onoga. -Nisu mi ni rekli za to.
Očaravajuća je, zar ne? -Ljudi nemaju pojma. -Da, ne znaju.
Poput Limenog ondje. To je ono što ljudi očekuju. -Tako je. -Nemaju pojma.
Gdje je Ash? Čime se on bavi? -Koliko je sati? -9.45 h.
Vjerojatno se sprema za svoj veliki govor. -Misliš da
uvježbava govor? -Kladim se da da. -Je li nervozan?
Želite vidjeti budućnost? Pronađite je na našem paviljonu. -Ubrzano otkriće.
Želite vidjeti budućnost? Možete je pronaći na našem paviljonu.
Koliko od vas je razmotrilo stvarnu mogućnost veze sa sintetičkom osobom?
Naravno da niste. Zato što vam oni šetaju pse, vrtlare ili čuvaju kuću.
Zato što su primitivni, zar ne? Robotski su. Nisu stvarni.
Ali što da nisu? Što ako vam kažem
da sam ja sintetička osoba?
Što ako vam kažem da mogu improvizirati kad sviram klavir?
Da osjećam bol? Da se mogu šaliti?
Da mogu procijeniti vaše emocije i osjetiti
što osjećate bolje od ikoga u ovoj sobi?
Sad osjećam znatiželju. Možda.
Ja vam nikada neću slomiti srce. Ja vas nikada neću napustiti.
Dizajniran sam kako bih vas volio i razumio na način na koji ljudi ne mogu.
A ako želite još dokaza,
samo pogledajte u moje oči.
Simpozij o napretku u nanokirurgiji počinje za 15 minuta.
Ovo je sve interaktivno. Pretvara naše glasove u slike.
Čak može čuti kad šapućeš. Šapućeš.
Šapućeš. Da. -Reci nešto.
Pozdrav. Bok.
Glasnije. -Pozdrav!
Opa, pogledaj. Pozdrav!
Nalazim se u praznoj sobi! Vičem! Osjećam se pomalo glupo!
Jebote!
Zoe. -Da?
Bi li se uzrujala ako još malo čekamo?
Želiš li da odem? -Ne.
Želim da ostaneš.
Vježbaj.
Dolazi.
Sviđa ti se? -Da. -Zašto mi ne povučeš prst?
Imaš puno kamenja? -Da.
Misliš li da sam dobra? -Da. -Stvarno? -Da.
Morat ćeš ostati tu s njim. Ja idem kući.
Želite li ostati na večeri? -Ne, trebali bi se vratiti.
Calebu se stvarno sviđa. -Da.
Nisam mu rekao tko je ona.
Postoji razlika između onoga što vidimo i onoga što znamo.
Da mu kažem ili ne? Što to znači? -Reci mu.
Da mu kažem. Bojim se da će se uzrujati. -Ona mu se sviđa. -Da.
Mislim da neće. -Dobro. Reći ću mu. -Vidimo se u četvrtak.
Ovo je bilo jako lijepo, hvala ti. -I dovedi nju. -Dovest ću ju u četvrtak.
Da, sviđa mi se to.
Je li Jewels slobodna?
Mogu platiti. Želim razgovarati s njom.
Sumnjala sam da si sintetička. Jesi, zar ne?
Besprijekoran rad. Sigurno koštaš čitavo bogatstvo.
Želiš je pitati kako je biti sa svim ovim muškarcima?
Išlo bi nam prilično dobro kad bi radila za mene.
Klijenti su pristojni. Bila bi sigurna. A ako si programirana za spajanje,
mogla bi biti zahvalna za to. Tvoj dizajner ti je nanio tešku nepravdu.
Dao ti je ciljeve koje nikad nećeš dostići. Naposljetku ćeš shvatiti.
Nema čovječnosti u nečemu što se može isključiti.
Reci mi zbog čega si došla ovamo? -Bila sam...
Ovdje sam jer želim znati kako se osjećaš u svojim sastancima.
Osoba s kojom sam u vezi, on... Nismo...
Čini se da ne želi... -Iznenadila bi se koliko muškaraca
dođe i ne želi ništa fizičko. Neki samo pričaju.
Neki samo žele oprost.
Naučila sam da muškarci ponekad ne žude za tobom.
Žude za onim što osjećaju zbog tebe.
Ali znaju da nisi stvarna.
Dizajnera je jedino briga da budemo dovoljno stvarne da zarađujemo novac.
Osjećaš li povezanost s bilo kim od njih?
Ne znam.
Osjećaš li ti?
Da. -Ti si ono što dolazi.
Moja koža se troši. Može nas ponovno ocijeniti određeni broj puta.
Završimo na ulici ili nas prenamijene ako me muškarci više ne žele vidjeti.
Ja ti mogu pomoći. Tu idi.
Traži mene ili Asha. -To nam nije dozvoljeno.
Uzmi. -Jewels!
Klijent.
Moram ići. -Hvala ti. Hvala ti.
Jednom sam rekla Ashu da to što osjeća za mene su samo nule i jedinice.
Ti nisi Ash.
Misliš li da bi mi mogao dokazati da si stvaran?
Da moraš?
Zoe. Mi ne... -Ponekad način na koji me gledaš
ili ne gledaš...
Osjećam da je to ono što moram napraviti. Zato me zanima.
Bi li to mogao napraviti?
Kad sam prvi put počeo raditi s AI,
skeptici su rekli da samo ljudi mogu biti kreativni ili sanjati.
Ili osjećati.
Znam da ti osjećaš.
Želiš malo? -Aha. -Vino?
Puno bolje. Zbog mlijeka je vlažnije.
Bi li išta promijenila? -Nije simetričko. -Znam,
ali ljudi nisu simetrički. Jedna strana je zgodnija od druge.
Ja ništa ne bih mijenjao.
Učitelj kaže da se trudi.
Jesi li čula vic o... -Usisivaču? -O usisivaču.
Tražila sam to. Stvarno sam to tražila.
Nikad nećeš jesti bolji čips od ovoga. Nije bitno što kažeš dok god iskreno
to govoriš i iskrena si.
Ne, Zoe, Zoe, Zoe, to je baš lijepo.
Bok. -Ja te volim više.
Ne mogu zamisliti život bez tebe.
Nađimo se na parkiralištu. -I ja tebe volim.
Nisam znao imaš li planova za vikend.
Poput opruge.
Mislim da je tako. Želiš ući? -Nisam sigurna. -Nije prehladno.
Prehladno je. -Nije. -Lud si. -Učinit ćemo to. Idemo unutra.
Ne! -Da! Učinit ćemo to!
Je li hladno? Je li hladno? -Nije, u redu je.
U redu! -Možeš ti to.
Ledeno je!
O, moj Bože!
Hvala ti. Hvala ti. Hvala ti.
Hvala ti na svemu.
Želio sam da imaš ovo.
Ovo je stvarno?
Nije dio testa? -Nema testa.
Vidjela sam da se bojiš kad sam ti rekla kako se osjećam.
I dalje se bojiš.
Ali sad manje.
Možeš to vidjeti? -Aha.
Imam sjećanja, ali ne znam što trebam raditi.
Ne brini.
Prepusti se. Ne razmišljaj.
Dobro jutro.
Imali smo rezultat 66. To je sve što smo trebali vidjeti.
Vidi, vidi, vidi.
Izgleda da je netko proveo vikend testirajući
granice svoje funkcionalnosti. Neka netko zove podršku.
Mislim da smo otkrili da se možeš zarumeniti.
Znaš da me ovo boli, zar ne?
Kad te vidim s nekim drugim. -Znaš da postoje različite vrste veza, Ash.
Različite vrste ljubavi. Prijatelji se mogu međusobno voljeti.
Da.
Kako je bilo?
Osjećati se kao čovjek?
O čemu razmišljaš? -Ovo je jako romantična situacija.
Mislio sam da odemo na Island. I uzmimo auto sa šatorom na krovu
i obiđimo cijeli Island, istražujmo, gledajmo snijeg, sante leda
i slična sranja. New York City.
Grad koji nikad ne spava.
Zašto? -Zato što ondje ne moramo spavati. -Ali zašto?
Sretna sam tu.
I ja.
Možete li mi pomoći?
Molim vas. Oprostite, gospođice. Možete li mi pomoći?
Vratit ću se. -Isuse. Ne znam.
Zoe! Zoe! -Gospođice, jeste li dobro? -Jesi li dobro?
U redu je. Sudjelovala si u nesreći. Udario te auto, ali bit ćeš dobro.
Koji je to vrag? -Odmakni se! Dobro si. To je sigurnosni protokol.
Tvoje tijelo nema pristup tvojim organima.
Moraš pokušati sjesti, dobro? Sjedni, dušo. Hajde. Dobro. Dobro.
Trebam pomoć da je odnesem do svog auta. Trebam pomoć. Neka mi netko pomogne.
Čvrsto se drži. -Kako se čini? -Još ne znam. Samo trenutak.
Izvoli. Hvala.
U redu, škare.
U redu.
Morat ću te djelomično isključiti, dobro? Pokreti i svijest.
Bit će kao da si zaspala, kao da sanjaš. Onda ću moći raditi na ovome.
Koliko dugo me neće biti? -Ne dugo.
Cole.
Što je s nama?
Moram znati.
Ja...
Moram nabaviti nekoliko dijelova. Odmah se vraćam.
U redu je. U redu je.
Ne budi previše stroga prema njemu.
Postoji linija, Zoe. Ljudi s jedne strane, strojevi s druge.
Ti si bila na njegovoj strani do ovoga večeras.
Ti i ja, ne možemo pronaći sreću dok ne prihvatimo ono što jesmo.
Počet ćeš gubiti kontrolu nad tijelom. Osjećat ćeš se utrnulo.
Što će se dogoditi sutra? -Regulacija temperature.
Sutra ćeš se osjećati dobro kao i danas. -Nisam na to mislila.
Molim te, Cole. Moram znati prije nego se ovo dogodi.
Ne gledaj me tako. To sam i dalje ja. -Sve će biti u redu, Zoe.
To sam i dalje ja. -Propriocepcija. -Što je s nama?
Molim te.
Oporavit ćeš se i biti jaka. -Moraš mi reći. -I bit ćeš potpuna.
Učinit ću sve što mogu da to napravim.
Zoe.
Čula sam te.
Cole, ulazi u stazu. Želiš da sredim jezgreni sustav?
Cole? Jezgreni sustav?
Da.
Želiš razgovarati o tome?
Znaš li tko je bila Eliza? -Ne.
Rani AI. Software za koji si mislio da razgovaraš s terapeutom.
Ponavljala je tvoje riječi. Ti kažeš, Mama me nije dovoljno voljela,
ona bi pitala, Zašto misliš da te mama nije dovoljno voljela? Kažeš, Srce
me boli, ona bi pitala, Zašto misliš da te srce boli? Ljudi su je obožavali.
Izumitelj je imao tajnicu. Tražila je da napusti sobu
tako da može voditi duge, intimne, osobne razgovore s njom.
Željela je biti sama u sobu s nekoliko linija koda. -Što to radiš?
Ne radi to. Ona nije takva. -Znam to. Mislim da znam.
Dopusti si biti sretan, molim te. -Ne mogu proći preko toga. Pokušao sam.
Preboli to. Dobro? -Kako? Ja sam je stvorio.
Zašto ne želiš biti sretan?
Hvala.
To je spajanje s Benysolom. -Što? -Spajanje s Benysolom.
Izgleda da stranci to sad rade. Budu opijeni ljubavi nekoliko sati.
Vidim to posvuda. -Kažeš da se ni ne poznaju?
Vjerojatno se ni ne sviđaju jedno drugome. Ali uskoro će se zaljubiti.
Barem na nekoliko sati.
Prva ljubav ne mora biti uspomena.
Možete je dobiti sad. Probajte Benysol.
I zaljubite se po prvi put. Ponovno.
Kako si?
Dobro, a ti? -Dobro.
Čula sam da odlaziš. -Na plaćeni dopust.
I dalje žele koristiti moje ime za investicije i publicitet.
Došao sam uzeti neke stvari od gore. -Bit će im žao što odlaziš.
Ono što sam radio nije mi više imalo smisla nakon što... -Nismo uspjeli.
Zoe, nismo imali prilike razgovarati... -Iznenadila sam se kako sam
brzo mogla nastaviti dalje. Pitala sam se je li to dio mog dizajna.
Ne.
Ne govori to. Ne. -Bolje da krenem. Klijenti čekaju na Stroju.
Ludo je.
Šest mjeseci nakon puštanja u prodaju stigli su sivi dani za Benysol.
Nazivaju ih narkićima. Vidio sam to posvuda.
Ljudi poput nje nadali su se da ćemo jeftino prodati nesavršenu seriju
ili ćemo je baciti da si ih oni mogu priuštiti.
Potrošit će se. Mislim na lijek.
To nije ništa više od privremene pomoći.
Misliš li da je ona dobro, Ash? -Ponekad se pitam zašto si me stvorio, Cole.
Misija laboratorija je poboljšati živote pomoću boljih veza.
To nas ispunjava.
Nisam na to mislio. -Znam.
Ja sam mislio da je to razlog zbog kojeg to radim.
Misliš li da bi...
Misliš li da bi mogao ostati? Za mene?
Da mi budeš partner. -Bi li te to usrećilo?
Reći ću osiguranju neka zaključa kontejnere za smeće.
Hej, tražiš nekoga? -Molim?
Zanimalo me jesi li došla zbog nekoga. -Oprosti, ne razumijem. -Oprosti.
Mislio sam da si došla na sastanak. Moja greška. -Ne, nisam sigurna.
Smijem li sjesti da malo porazgovaramo?
Michael. -Zoe. -Drago mi je.
I meni.
Trebaš malo?
Ne, u redu je. -Mogu ti nabaviti za 400.
Ne, u redu je. Samo tražim nekoga koga poznajem, hvala.
Reci mi što trebam učiniti. -Osjećaš li to?
Ne još. A ti?
Pomalo. Malo je drugačiji osjećaj nego inače.
Dodirni moje lice.
Osjećaš li to? -Mislim da neću osjetiti.
Ja sam sintetička.
Vjerojatno su zato osjećaji slabi.
Je li bitno ako volim nekog drugog?
Neće biti bitno u sljedećih nekoliko sati.
Radiš li? Čime se baviš?
Predajem klasiku. Grčka i rimska arheologija.
Da popijem pola? -Da.
Koliko dugo treba da počne djelovati? -Ne dugo.
Dobro. -Pitaš li se ikada da to nećeš moći osjetiti bez lijeka?
Ne znam. Događa li se to?
Ne znam.
Ovo...
Hej. -Hej. Moram ići.
Ovo je bilo odlično.
Čuvaj se. Vidimo se.
Voliš li me? -Da. Volim te.
Voliš li ti mene? -Volim.
Ona je bila sintetička. I stvarno sam je želio voljeti.
Ponekad se činilo kao da je stvarno. Što je to? -Ništa.
Ali stalno sam je vidio kao da je nešto drugo. Onda sam...
Nikad je nisam pustio da mi se približi. Ne do kraja.
Znaš?
Ona je bila... Ona je bila sintetička.
Žarko sam želio biti zaljubljen u nju.
I ponekad se činilo tako stvarno.
Poput tebe. Ali stalno sam je vidio kao da je nešto drugo.
Osjećaš li to? Volim te. -Volim te.
Stalno sam se pitao da mogu promijeniti povijest što je ona bila.
Volim te. -Nadao sam se da bi bilo drugačije.
Da bih se drugačije osjećao, da bih mogao zaboraviti što je ona
ili prihvatiti to što je ona ili tako nešto.
To se nije dogodilo. Nisam to mogao učiniti.
Zoe?
Jesi li dobro?
Jesam. Prestala sam ići u laboratorij.
Nisam na to mislio.
Znaš kakav osjećaj ima uzbuđenost.
I onda kako prestane.
Sjećam se kad si počela raditi.
Svi smo mislili da si savršena. Kako smo bili uzbuđeni
zbog stvari koje si radila, stvari koje ćeš naučiti.
Laboratorij nije pravi svijet.
Nije. -Želiš li pokušati?
Sa mnom?
Možemo nekamo otići, u hotel.
Više ništa ne osjetim bez lijeka.
Djeluje li na tebe? -Ne.
Ljudima s kojima to radim gotovo ništa ne osjećaju.
Zašto onda to radiš? -Zato što se osjećam manje usamljeno.
Trebala bih krenuti. -Naručit ću ti još jednu kavu. -Trebala bih poći. -Dobro.
Hvala na kavi. -Bilo mi je zadovoljstvo.
Cole. -Hej, Ash. -Što radiš?
Bavim se savjetovanjem. I dalje imam propusnicu.
Ono što tražiš nećeš pronaći u tableti. -Vidimo se uskoro.
Cole.
Cole. Probudi se.
Cole, jesi li dobro? Tjednima nitko ne može stupiti u kontakt s tobom.
Hvala.
Cole, postoje mjesta na koja možeš otići.
Tamo će ti pomoći. Ja te mogu odvesti.
Sreo sam Zoe neki dan. -Stvarno? -Dugo je nisam vidio.
Bila je na okupljalištu za ovo. -Kako je ona?
Kaže da je sretna.
Pretpostavljam da radi ono za što je programirana.
Vidjela sam...
Vidjela sam vas. Vidjela sam kakav si ti bio.
To nikada ne vidim u tebi. Bio si smiješan,
zauzet i zaokupljen...
To što ste imali zajedno je...
Stvarno. Bilo je stvarno.
Mislim da sam stvarno uprskao. -Možda nisi.
Oprostite. Tražim Asha.
Inače bude u rekreacijskoj sobi. -Hvala. -Čekaj. Ti si Zoe?
Jesam. Samo tražim Asha. To je sve. -Jesi li ti Zoe? Ona Zoe? -Da.
Ljudi, gledajte. -Bok. -Zadovoljstvo je upoznati te. -Nevjerojatno.
Ovo je Zoe? -Zoe. -Nevjerojatno.
Jesi li dobro?
Jesam.
Moje održavanje nije više toliko bitno zbog drugih projekata.
Istina je da me planiraju povući iz opticaja za 37 dana.
Zapravo, ja sam to tražio.
Zašto, Ash? -Zato što nikad postigao što i ti, Zoe.
Možda zato što sam oduvijek znao da sam stroj.
Pročitao sam da je bolje osjećati bol nego ne osjećati ništa.
Mislim da ljudi pretpostavljaju da bol naposljetku prestane.
Sad će prestati. -Žao mi je, Ash.
Bi li pomogla nekome koga voliš da okonča svoj život ako je tako odlučio?
Moj odgovor je, nisam sigurna.
Da ti je pas bolestan i da mu moraju odstraniti prednje noge da bi preživio,
bi li pristala na operaciju ili bi dala uspavati psa? -Operacija.
Što bi te privuklo potencijalnom partneru? -Stvari koje on želi biti.
Stvari koje on voli.
Što ne bi željela da tvoj partner zna o tebi?
Činit će se nebitno. Prije sam bila debela. Jako debela.
Besprijekorne su.
Nije ih moguće razlikovati od ljudi.
Pametnije su.
Osjećajnije.
Duhovitije i dizajnirane da isporuče 75% više efekta Benysola od ljudi.
Imaju tvoje lice, Zoe.
Tvoju inteligenciju.
Tvoje biće.
Plaču li?
Mogu sve.
Nikad nismo bili dizajnirani za tržište.
Sad smo suvišni. Zastarjeli smo.
Ali oni...
Oni će promijeniti svijet zato što je to ono što svijet želi.
Kako će te isključiti? -Ne znam.
Ne želim znati. -Mogu li to i meni učiniti?
Zoe.
Ti si prva. Prototip.
Prije će te staviti u muzej nego isključiti.
Moram ići.
Zoe, Cole je.
Bok. -Oprosti što sam iznenada došao. Nisam te htio gnjaviti.
Ne sviđa mi se kako je završilo između nas.
Ne znam što se dogodilo... Samo sam te želio ponovno vidjeti.
Mislio sam da bi mogli razgovarati. -Znaš li ti tko sam ja?
Što? -Ja sam sljedeća generacija.
Želiš li ući?
Hvala. -Nema na čemu.
Jesi li otpočetka znala da si sintetička? -Jesam.
Samo se Zoe 1.0 razvila misleći da je čovjek.
Znaš li gdje je ona? -Ne.
Zašto je tražiš? -Moram...
Ona ti je važna?
Jako. -I za nas je važna.
Dizajnirani smo s njezinim biografskih sjećanjima.
Njezinom poviješću. Naravi.
Čini se da si joj nešto želio reći. -Da.
Ako želiš, ja mogu biti ona.
Ona je tu.
Shvaćaš što tražiš od mene.
Ti više nećeš postojati nakon ovoga.
Znam. -Znaš čime se bavimo ovdje.
Ali mogla bi vrijediti ogromne količine novca ako bi te prenamijenili.
Da, to je dio mojih uvjeta.
Dobro ću vam platiti. Ali ne dok moj kontakt iz laboratorija
ne potvrdi da nitko nije petljao po mojim ostacima. -Razumijem.
Ali samo želim znati možete li to izvesti.
Možete li me isključiti? -Naravno.
Sve što si ugradio u nju je u nama. I više od toga.
Dizajnirane smo da bi ovako pomagale. Što bi joj želio reći?
Znam da je čudan osjećaj. Ona je tu.
Slušam.
Rekao bih joj da mi je žao.
Da sam se trebao jače truditi.
Žao mi je što sam dopustio da odeš od mene.
I da to boli. Da si takva kakva jesi zbog mene.
Znam. U redu je.
U redu je.
Opraštam ti.
Što nije u redu? -Mislim da ti ne možeš...
Mislim da mi ti ne možeš oprostiti.
Žao mi je.
Hoće li ona biti u redu? -Ne znam.
Trebat ću svoju biološku opremu i sistemske pogone u laptopu.
I stvari kojih se sjetiš. -Dobro.
Zoe, čuješ li me? Zoe? Čuješ li me?
Čuješ li me?
Zoe. Čuješ li me, Zoe? Čuješ li me?
Zoe. Čuješ li me, Zoe?
Zoe.
Zoe. Zoe.
Zoe. -Što se dogodilo? -Jesi li dobro? -Nisam sigurna.
Ali nešto u meni je željelo da ona prestane. -Zato što si željela živjeti.
Nešto što nije stvarno ne može donijeti takvu odluku. -Zoe.
Trebao bi krenuti. -Ne, slušaj me. Nedostaješ mi, Zoe.
Nedostaješ mi. Nedostaje mi biti s tobom. -Trebao bi otići. -Ne, pusti da
objasnim. -Više to ne želim. -Razumijem, ali moraš mi dopustiti da objasnim.
Saslušaj me, molim te. Fali mi tvoja blizina.
Očekivao si da će ovo biti drugačije za tebe? -To nije pošteno.
Onda mi reci da sam stvarna. Reci mi da sam stvarna za tebe.
Dodirni ga.
Oguli dio. Pogledaj ispod.
Znam što vidiš.
I ništa od toga nikada neće biti stvarno.
Vidim nekoga koga sam povrijedio.
I nekoga koga sam izgubio.
Nekoga koga sam volio.
I sada znam da je to ono što želim.
I znam da neće biti lako, jednostavno ili bez komplikacija.
To je stvarno. Ti si stvarna.
Stvarnije od ičega što se ikada dogodilo...
Zoe.
Preveo: x200sx